На основі реальних подій
1953 р. - Едмунд Гілларі та Тенцинг Норгей першими підкорили Еверест.
Наступні 40 років на цей подвиг зважувалися лише професійні альпіністи.
Кожен четвертий гинув.
1992 р. - Новозеландець Роб Холл втілив ідею
комерційних сходжень на Еверест для аматорів.
За наступні чотири роки його команда, "Консультанти з пригод",
вивела на вершину 19 клієнтів без жодного фатального випадку.
1996 р. - Інші комерційні оператори наслідують приклад Роба Холла,
зокрема "Гірське божевілля" Скота Фішера.
Протягом двох тижнів понад 20 експедицій вирушають підкорювати Еверест.
Увага усі!
Народ!
У нас залишилось ще 600 метрів
до четвертого табору.
Мотузки натягнуті вздовж усього шляху, тож у вас усе вийде, я знаю.
Як дійдемо до жовтого поясу, перегрупуємось,
одягнемо маски, відкриємо балони з киснем.
Усім зрозуміло?
ЕВЕРЕСТ
325 доларів за балон.
За шість тижнів до того
- За кисень? - Це ж грабунок!
КРАЙСТЧЕРЧ, НОВА ЗЕЛАНДІЯ
Що ж, він - монополіст на ринку, усе в його руках.
Він вважає, що цього сезону у базовому таборі буде 20 команд.
Двадцять команд?
А зі всіма шерпами і носіями там буде тіснувато.
На перилах буде аншлаг.
- Що це? - Речі Хелен.
Невеличкі декорації для їдальні.
- Цим можна прикрасити волосся. - Я візьму. Дякую.
У мене новина.
З нами Кракауер.
Ти вкрав його у Скота Фішера?
- Він сам вирішив. - Молодець, Робе!
Скільки він тобі заплатить, Робе?
Він оплатить лише авіапереліт,
але пообіцяв статтю в журналі на 5 000 слів і наше фото на обкладинку.
Воно того варте. Я так думаю.
- Якщо він вийде нагору. - Якщо?
Якщо? Як ти можеш таке мені казати?
- Ось так. Усе гаразд? - Дякую, Ґаю. Привіт, друже.
- Привіт! - Вітаю!
- Як життя? - Добре, а в тебе?
- У мене? Все гаразд. - Поглянь-но на себе!
Знаю, я велика.
- Тримай. - Усе добре?
Так, просто я сумуватиму за тобою.
Ходімо.
Ходімо, Ґаю.
Будь обережний, гаразд?
- Просто... - Будь ласка, кохана.
Облиш. Не хвилюйся.
Просто я тут нічого не роблю, тому й хвилююсь.
- Ти багато чого робиш. - Так, але...
Що?
Очікування, коли ти повернешся.
- Із ним. - Із нею.
- Із нею.
Повертайся до пологів, Робе Холл.
Ще б пак.
Завершується посадка на рейс 7419 "Ейр Нью Зіланд" до Катманду.
- Гаразд, я люблю тебе. - Іди, інакше я заплачу.
Іди.
Бувай.
КАТМАНДУ, НЕПАЛ
30 березня 1996 р.
Так.
- Це всі твої речі? - Так, усі.
Гадаю, нам туди.
Ви з якою компанією?
- "Консультанти з пригод". - Добре. Я теж. Я Бек.
- Бек Уезерс. - Даґ Хенсен.
- Джон Кракауер. - Як життя?
- Добре. - А ти
- Кракауер із журналу "Аутсайд"? - Так.
Справді?
Чим будеш займатися? Писаниною чи альпінізмом?
Всього потроху.
Я розповім, як там нагорі, гаразд?
Не треба. Я там буду.
Побачимо.
Чим займаєшся, окрім гір, Даґу?
- Ким працюю? - Так.
По-різному. Столяр, поштар.
- Столяр, поштар? - Так.
- Серйозно, ти розносиш пошту? - Так, розношу пошту.
Поштар на Евересті.
Сподіваюся.
Мені подобається.
Поштар на Евересті.
Пішли.
- Беку. - Слухаю.
Торік він подолав Південну вершину Евересту, ти це знав?
- Хто, Даґ? - Так.
Височенько, як на поштаря.
Так. Лонґс-Пік, МакКінлі.
Сам я так ніколи і не зійшов на вершину МакКінлі.
- Я знаю. - Звідки знаєш?
89-ий, так?
Ти досліджував.
Така моя робота.
ГОТЕЛЬ "ҐАРУДА"
Друзі, ви пройдете слідами знаменитих людей.
Цю історію писали Джордж Еверест,
Джордж Меллорі, Тенцинг Норгей, Едмунд Гілларі.
І Роб Холл!
Усі вони - легендарні особи!
Саме так.
Для тих, хто наважиться здійснити свої мрії,
"Консультанти з пригод" пропонують те, що неможливо описати словами.
А чому б не описати це у брошурі?
Бо в основному це біль.
- Так. - Хіба ні?
І часом, якщо не заперечуєш, Майку,
часом втрачений палець на нозі.
Погляньте.
Простіше кажучи, народ, людина не пристосована функціонувати
на висоті польоту Боїнга.
Щойно ми вийдемо сюди, на Південне сідло,
наші тіла почнуть вмирати. У прямому сенсі.
Цю зону не дарма називають "зоною смерті".
Наша мета -
вивести вас на вершину і спустити вниз,
перш ніж це станеться.
У тебе точно вийде.
Бек Уезерс, пані та панове.
Ви, мабуть, помітили, що він зі штату Самотньої зірки?
100% техасець, народ. 100% техасець.
Майка Ґрума ви знаєте.
Хочу познайомити вас з Енді Харрісом.
- Гарольд. - Наш провідник із Квінстауна.
Я, власне, з Таранакі. Кіа Ора.
Хелен та решта команди уже на шляху до базового табору.
Вони підготуються до нашого приходу.
Сьогодні 30 березня, народ.
Сходження я планую на 10 травня.
Це щасливий день для мене і "Консультантів з пригод",
та й погода зазвичай стабільна.
А це означає,
що в нас є 40 днів, щоб підготувати наші тіла і думки
до сходження.
Я знаю, що в цій кімнаті багато досвідчених альпіністів.
Інакше вас би тут не було.
- Стю, К2, Броуд-Пік. - Круто.
Джон Таскі.
1 192 метри, гора Косцюшко.
І вітайте Ясуко Намба.
Шість із семи вершин, і єдина жінка.
Молодець.
- Це буде сьома. - Дякую.
Але Еверест - це зовсім інший звір, зовсім інший.
Тому ви тут, правда, Даґі?
Так. Так.
Тому слухайте. На сьогодні все. Їжте, пийте, веселіться.
Вирушаємо завтра.
- Усе добре? - Готовий?
Даґі.
Гаразд, народ, тримайтеся.
Добре.
Усе, поїхали, полковнику.
Гаразд, усі візьміть вкладки у вуха.
Сядьте на місця, пристебніться.
Дякую, Майку.
Пан або пропав. Ось так.
Гаразд.
Можеш у це повірити?
Браво 270 викликаю Браво 410.
ЛУКЛА, 2 860 м
- Тримайтеся поруч. - Народ, обережно.
- Так, я готова. - Готовий.
Вирушаємо, вперед.
Веди нас, друже.
Усе добре?
Так.
НАМЧЕ-БАЗАР, 3 750 м
Народ, покажіть дозволи на сходження.
Треба перевірити дозволи на сходження!
Намасте.
Дуже дякую, зустрінемося, як спустимося.
Дуже дякую.
- Усе добре? - Так, так. А в тебе?
- Так. - Послухай...
Дякую, Робе.
За що?
За знижку.
Ти працюєш на трьох роботах, Даґу.
Це найменше, що я міг зробити, друже.
Я знаю, що ти не мусив, і я дуже тобі вдячний.
Цього разу ти зійдеш на вершину.
Так.
Як почуваєшся, Беку?
Більш-менш.
Давай, друже, ти зможеш.
Думав, акліматизуюся швидше.
Усе буде добре.
Бісові діти.
Так.
Ти близько підійшов?
Дуже близько, але було пізно,
і я був виснажений.
Гадаю, я б спробував дійти.
Я щодня про це думаю.
То чому ти не дійшов?
Бо я його завернув.
15-го вранці ми були на Південній вершині,
погода жахлива, до 14.00 ми б не встигли.
Побувати на вершині приємно, Беку,
але ви платите мені за те, щоб повернутися живими.
Не забувайте.
Гаразд.
Що його гризе?
Один із шерпів, Тенцинг. Нещасний випадок.
- Он як? - Так.
Упав, коли лагодив драбину на льодопаді.
Стан важкий. Довелося його знести.
МОНАСТИР ТЕНГБОЧЕ, 3 867 м
Намасте.
МЕМОРІАЛ ЗАГИБЛИМ АЛЬПІНІСТАМ, ТОКЛА, 4 877 м
БАЗОВИЙ ТАБІР ЕВЕРЕСТУ, 5 364 м
Вітаю, усі дійшли. Ласкаво просимо в базовий табір!
Цього року у нас справжня ООН.
Команда "АЙМАКС", Південна Африка.
А ось тут,
у найкращому місці,
базовий табір "Консультантів з пригод".
- Привіт, Хелен. - Вітаю, як справи?
- Радий бачити. Дякую. - Вітаю, рада тебе бачити.
- Привіт, Робе. - Привіт.
Гарна робота, все гаразд?
Так, добре. А у вас?
- Так, усе добре. - Гарне місце.
Для тих, хто ще не знайомий, це - Хелен Уілтон,
менеджер базового табору.
Вона буде вашою мамою на найближчі шість тижнів.
Вона вирішить будь-які ваші проблеми.
Гаразд, дуже рада нарешті познайомитися з усіма особисто.
Анґ Дорчже, підійди.
Народ, це Анґ Дорчже.
Він - ваш сірдар-альпініст, провідник-шерпа.
Як життя?
Ти знаєш англійську?
Краще за тебе, пане Америка.
- Закладаюся, що й альпініст кращий. - Так.
Справді?
У нього три сходження, Беку.
Гаразд, я зрозумів.
У їдальні є чай, приходьте, коли поскидаєте речі,
намет зв'язку ззаду, це кухня, а он там -
туалет.
Тут сильні протяги, але не забувайте,
коли вітер здує тент, вам відкриється краєвид, який бачив сам Джордж Еверест.
Зрозуміло.
Для тих, хто раніше не користувався кішками,
ліва і права позначені літерами, тож не сплутаєте.
Ясно? Усе просто.
Спершу, натягуєте їх на черевики.
Неймовірно.
Та це ж сам мер базового табору!
Скот Фішер, пан Гірське Божевілля.
Які люди.
Хочеш кави?
Сідай, старий. Акліматизуйся!
Добре. Зазвичай я п'ю чай, але зроблю виняток.
Дуже тобі дякую.
Цього року людно.
І не кажи. Якийсь дурень-новозеландець почав водити людей,
і ось що з цього вийшло.
А ти не марнував часу і хутенько його змавпував.
Треба ж за щось жити, старий.
Чув, ти закріпив мотузки на льодопаді.
Так.
- Цього року там повний безлад. - Справді?
Тріщини доволі великі. Ми поклали чотири чи п'ять драбин.
Мотузки надійні?
Готові? Гаразд. Сьогодні сьоме квітня, близько 10.30,
це Сенді Хілл Пітман, спеціально для "Ен-Бі-Сі Інтерактів Медіа",
і нарешті ми в базовому таборі!
Вона з тобою?
Дехто поцупив мого журналіста,
довелося шукати іншого.
Вона значно красивіша за Джона Кракауера,
- це точно. - Послухай, хочу уточнити,
я не цупив твого журналіста.
Та все добре, старий.
Мені подзвонили з журналу "Аутсайд".
Вони самі мені подзвонили.
- Сказали, що хочуть... - Та не переймайся, старий.
Вони хотіли відрядити журналіста і спитали, чи мене це цікавить.
Він сам вирішив.
Гаразд, це Керолайн МакКензі, наш лікар. Починай, Керо.
- Усім привіт. - Привіт, Керо.
Привіт.
- Перепрошую. - Усе гаразд.
Роб, Гарольд і Майк розкажуть вам про альпінізм багато цікавого,
але з медичної точки зору,
головне у сходженні на Еверест - кисень.
Тобто його нестача.
Щоб збільшити свої шанси на сходження,
вам слід підготувати тіло до розрідженого повітря.
Тож протягом наступного місяця перед сходженням
у вас буде три пробні акліматизаційні виходи
з обов'язковим поверненням у базовий табір.
Проблема в тому, що кожне сходження починається і закінчується льодопадом.
На жаль, обійти його неможливо.
Мільйони тон льоду постійно рухаються вдень і вночі.
Тут є брили завбільшки із хмарочоси,
є такі глибокі тріщини, які, мабуть, взагалі не мають дна.
Це не те місце, де варто затримуватись,
особливо на сонці.
Тому виходимо вранці і проходимо якнайшвидше.
Шерпи пішли вперед і проклали драбини через тріщини,
ми зробили все якомога безпечнішим.
Але це не означає, що там цілком безпечно.
На льодопаді загинуло 19 людей.
Тримай!
Обережно.
- Ти як, Джоне? - Усе гаразд?
- Усе добре. - Чудово.
Вилазь.
Пам'ятайте, ми - команда.
Допомагайте один одному.
ПЕРШИЙ ТАБІР, 5 944 м
Звертайте увагу на переохолодження,
невиразну вимову та ірраціональну поведінку.
Я бачила людей, які здирали з себе одяг на висоті 8 000 м,
бо їм було спекотно.
Вам усім відомо про церебральну едему, набряк мозку,
що викликає втрату моторної функції і, зрештою, смерть.
І пульмонарну едему - наповнення легень рідиною, -
в результаті чого ви наче тонете.
Єдиний порятунок - якомога швидше спуститися з гори.
- Гаразд. - Усе гаразд, друже.
Але не все так страшно, народ.
Я і моя команда подбаємо про те, щоб ви безпечно піднялися і спустилися,
і акліматизувалися природнім шляхом.
Пропоную усім подякувати Керо, вона тут уперше.
- Гаразд. - Молодчина.
23 квітня
ДРУГИЙ ТАБІР, 6 492 м
Молодці.
Дивись, вмикаєш регулятор. Чується свист.
Під'єднуєш шланг.
- Ясуко. - Беку.
- Як ти, люба? - Нічого.
- Добре? - Молодець.
Можна взяти?
Тягни в себе.
У такому випадку треба затримати дихання, виставити на чотири.
- Має стати краще. - Мені вже краще.
Як справи, хлопці?
- Привіт. - Мить щастя.
- Неймовірно. - Щасливі.
Даґу, ти як?
Коли повернемось на базу, сходи до Керо, нехай тебе огляне.
- Ні. Все гаразд. - Ні, ні.
І зроби мені послугу, поспи з киснем.
- Гадаєш? - Так.
А нам вистачить?
- У нас його повно. - Гаразд.
Іди випий чаю.
Підійми сорочку.
Дякую.
Глибоко вдихни.
Випий вранці до сніданку, запий водою.
Гаразд, дякую.
- Гаразд, Беку, твоя черга. - Вибач, давай.
Тобі сподобається.
Обережно, Даґу.
- Добре, досить. - Справді?
Ти в чудовій формі, Беку.
Так і є.
- Я бачу. - Шість днів на тиждень у залі.
- Не дарма. - Твоя дружина, мабуть, задоволена.
Так, ще й як.
Ні. Яке сьогодні число?
- 25 квітня. - Ні!
Ні!
Я маю надіслати дружині повідомлення. Можна скористатися факсом?
Спершу поглянь на це. Прийшло для тебе вночі.
Вітаю з річницею, Беку Піч
- Боже. - Що?
Можна взяти телефон?
Якщо це прийшло вночі, то справа серйозна.
- 25 баксів за хвилину, Беку. - Добре.
Ні, це за наш рахунок.
Серйозно?
Дякую.
Робе!
ДАЛЛАС, ТЕХАС
- Беку? - Піч, це я.
Що сталося?
Нічого, нічого. Все добре.
Ти де?
Я в базовому таборі.
Ти телефонуєш з Евересту?
Так, це супутниковий телефон, люба.
Боже мій, скільки це коштує? Що сталося?
Нічого не сталося, Піч.
Вибач, ми були у другому таборі,
тому я вчора не надіслав факс.
З річницею!
Як діти?
Добре.
Піч?
Тут Боб,
робить уроки вранці, як завжди.
Хочеш привітатися?
Звісно, хочу.
- Зачекай. - Гаразд.
- Привітайся. - Привіт, тату!
- Привіт, друже! - Привіт!
Я скучив за тобою, друже.
А Меґ ходила на перше побачення
- минулих вихідних. - Мамо!
Ти ж ходила!
Справді?
- Відчепися! - Піч?
Я скучив, люба.
Мамо? Мамо?
Я скучив за дітьми.
Сильно.
Піч?
Слухай, мені треба відвезти дітей до школи,
я мушу бігти.
- Гаразд. - Так, будь обережний.
Бувай.
З татом усе гаразд?
Просто він ніколи не дзвонить.
Думаю, він боїться.
Сюди, давай, друже!
- Ну ж бо. - Давай, Беку.
Не танцюєш - не полізеш нагору!
Зустрічайте, Бек Уезерс!
Танцюй, інакше не візьму з собою!
Привіт, старий. Розкрадаєш запаси?
Так, хочеш?
Ні. Я вже після сходження.
Не певен, Ніле.
Ми вийдемо.
Чекаю з нетерпінням.
Хай там як, ми з Анатолієм допоможемо, ясно?
Надто велика конкуренція, Толю.
Змагання між людьми не потрібне.
Це змагання між кожним із нас і цією горою.
Останнє слово завжди за горою.
СХИЛ ЛХОЦЗЕ, 7 132 м
- Анґу Дорчже! - Так?
Лежи, Беку, лежи.
Я спускаюсь!
Гарольде, Майку, це Роб.
- Майк слухає. - У нас проблема.
Ми йдемо назад,
зійдемо зі схилу і повернемося у базовий табір. Повертаймося.
- Анґу Дорчже, ми спускаємося. - Гаразд.
Моя рука.
Ще раз стисни кулак.
Стискай пальці, розганяй кров.
Що сталося, старий?
Усе ще чекаємо південно-африканців.
Тайванці теж довго йшли.
Агов, Яне. Ти не заплатив за ці драбини.
Ага. На мені ти на яків не заробиш.
- Ти серйозно, старий? - Давай, ворушись.
Довго чекаєте?
- Уже 45 хвилин. - Мороз бере.
- Так. - Аж поколює.
Так. На пучки.
- Агов, Робе, треба переходити. - Ми над цим працюємо.
Він замерзає.
- Готовий? - Так.
- Він іде до тебе, Майку! - Так, гаразд.
Усе добре, Беку.
Усе добре.
Ось так. Не дивись униз, друже.
Спокійно!
Допоможіть! Допоможіть!
Майку, тримаєш?
- Драбина витримає двох? - Так, візьму мотузку, підстрахую.
- Не рухайся, друже. - Я не можу підтягтися!
Я підійду до тебе.
- Гаразд. - Усе добре, Беку, усе добре.
- Я вже йду. - Прив'яжи мене, Скоте.
Витягніть мене!
- Страхуєш? - Так. Страхую.
Давай.
Я іду до тебе, Беку. Іду, друже.
Спокійно, ти закріплений, друже.
- Я не відчуваю рук. - Усе добре.
- Тримай мене. - Беку, Беку.
- Тримай мене! - Не поспішай, друже.
- Я вже тут, зараз допоможу. - Я не можу підтягтися!
Тримаю.
Ти як?
Я розумію, що вершину мені ніхто не гарантує.
Але ж не загинути, поки стоїш у черзі, мов у клятому супермаркеті.
Не за це я плачу 65 000 доларів.
Зніми мене звідси.
Ось так. Переставляй ноги по черзі.
Дякую, що прийшли.
Послухайте, цього року базовий табір переповнений, тому,
гадаю, усім було б вигідно об'єднатися
і скласти якийсь план чи графік.
Влаштувати чергу?
Так.
На Еверест?
Усім відомо, що для тебе Еверест - бізнес, Роберте, ти жартуєш?
Хто дав тобі право вказувати нам, коли сходити, а коли ні?
Я не вказую, друже. Я питаю.
Якби ми знали, хто і коли планує сходження,
ми б могли уникнути хаосу на льодопаді.
Ми запланували на 10 травня.
- Ми теж, старий! - І ми.
І ми на 10 травня.
Буде добрячий затор на Сходинці Гілларі.
Я до цього й веду.
Послухайте, це смішно. Ми будемо сходити, коли захочемо.
Ясно? І мені не потрібен твій дозвіл, щоб зійти на гору.
Яне, ти бачив, скільки люду в базовому таборі?
- У мене все. Ходімо, хлопці. - Яне! Послухай.
Робе!
- Ходи сюди, старий! - Привіт.
Випий із нами, Робе! Давай.
На здоров'я.
На здоров'я!
- Ми можемо поговорити? - Так.
- Прихворів? - Ні, просто трохи
скрутило живіт.
- Тобто розкрутило зад. - Мабуть, ікра Сенді.
Я ж казала не заїдати нею "Дом Периньйон"!
Що сталося, Роберто?
Мені не подобаються черги на перилах.
Після третього табору у нас виникнуть проблеми.
Ти хочеш сходити 10-го, так?
- Так. - Я теж.
Пропонуєш сходити разом?
Є така думка.
Старий.
Навіть не знаю. У нас різні стилі, старий.
З усією повагою, ти як нянька. Найкраща, але...
Я вважаю, як не можеш вийти сам,
тобі не місце на горі.
Ти поведеш своїх, а я - своїх.
Я пропоную працювати разом, а не проти один одного.
Єдиний спосіб зійти на гору нам обом - співпрацювати, друже.
Особливо на перилах.
Це ж очевидно.
Чом би й ні?
- Ти згоден? - Так, у цьому є сенс.
Добре. Це все, що я хотів.
Гаразд.
А хто буде головний нагорі?
Робе. Якщо я сказав, що зроблю, то зроблю.
Домовся з Анґом Дорчже, тепер ми працюємо разом.
Я лише кажу, якщо ми обоє...
Послухайте.
Анґу Дорчже.
Ми усі тут професіонали.
Ми працюватимемо разом, і все в нас вийде. Згодні?
- Гаразд. - Так.
Ми плануємо винести десь вісім балонів кисню
на Південну вершину.
- Я не беру кисень. - Тобто?
Ти ходиш узагалі без кисню?
- Облиш, старий. Кисень потрібен. - Мені не знадобиться.
Так, Анатолію, але цього року ти провідник у Скота.
Від тебе залежать люди. Це робота.
Ніколи не брав, і не буду брати.
Більше проблем, коли закінчиться.
Ясно.
Я візьму більше балонів.
- Так, правильно. - Гаразд.
Хочу, щоб ви розуміли, хлопці.
Якщо працюєте на мене, берете кисень, інакше не працюєте.
Нас просити не треба.
Я вже був там без кисню, Робе. І з клієнтами я цього не повторюватиму.
Гаразд, далі треба закріпити мотузки.
- Так. - Особливо над схилом Лхоцзе.
На Сходинці Гілларі потрібні нові мотузки. І на південно-східному кряжі.
Так, дійсно. Що ж...
Я пропоную натягувати мотузки разом.
Розділимо обов'язки.
- Згодні? - Начебто розумно.
Гаразд, домовтеся з Лопсангом.
Визначте, хто що і де встановлюватиме, добре?
Лише найнеобхідніше. Я не казатиму, що брати, але думайте самі. Добре?
Один кілограм тут - 10 нагорі.
Легко і швидко.
Ось я й не вип'ю капучіно нагорі.
Давай, давай! Бігом!
- Батарейки сідають. - Так.
5 травня
Гаразд, тиждень буде важкий.
Але це буде найкраща п'ятниця у вашому житті.
Нагадайте, де ми будемо у п'ятницю?
На вершині!
- Моя черга? - Так, твоя.
- Беру три. - Це від Джен.
Я знав, що буде дівчинка. Аж не віриться.
У мене дівчинка!
Вітаємо!
Я так і знав.
- Я був упевнений. - Вітаємо.
Дякую, дякую, Даґу. Дякую, друже.
Коли вона народжує?
Усередині липня, як повернуся.
- Тобі треба виспатися, друже. - Так, це правда.
Слухай, Робе.
- Що? - То...
Джен не проти, що ти тут?
Кракауер оголив меча.
Ні. Джен альпіністка, Джоне, вона розуміє.
- Так! - Будьмо, Хелен.
А в тебе, Даґу? Твоя дружина не проти?
Зовсім не проти, відколи ми розлучилися.
Тепер її усе влаштовує.
- Вибач, друже. - Ні, ні.
Ні, ні, я запитую, бо Піч сказала:
"Ще одна вершина - і я подам на розлучення".
І ти одразу вирушив сюди!
Ні, ні, найгірше те,
що я забув їй сказати.
Забув сказати їй, що ти на Евересті?
Я забув, чесно.
Гаразд. Давайте відверто.
Це боляче, небезпечно, руйнує стосунки,
коштує шалені гроші.
А серйозні мінуси є?
Я спитаю, і ви це знаєте.
Чому?
Чому.
Тому...
Тому що він є!
Ось чому. Дякую, пане Меллорі.
Облиште. Хлопці, я серйозно.
Ясуко. А ти чому сходиш на Еверест?
Мені 47 років,
я підкорила шість із семи вершин, тож...
Звісно, я повинна підкорити сьому.
Це не відповідь.
Ні. Чому гори?
Даґу.
- Я? - Чому?
- Давай, розкажи про дітей. - Що?
- Розкажи про дітей. - Яких дітей?
У тебе є діти?
Так, є, але я гадав, що розповідав про це.
У мене біля дому є початкова школа.
Я розмовляв із дітьми,
і вони допомогли мені зібрати гроші на поїздку
і дали мені прапор, який я маю встановити на вершині.
І я подумав, може...
Вони побачать, що звичайний хлопець може
втілити божевільну мрію, і це надихне їх
колись зробити те саме.
Я сходжу на Еверест,
бо можу.
Бо змарнувати нагоду вийти на гору
і побачити ту красу, якої ніхто не бачив,
буде злочином.
Молодець Даґі.
- Он як. - Гарно.
Алло?
Привіт. Розбудив?
Ні.
Неправда, розбудив.
- Ти як? - Усе добре.
Так, усе добре, вже краще. Просто...
Я сумую за тобою.
Завтра основне сходження.
То ви йдете у п'ятницю?
Так, 10-го.
- Твій щасливий день. - Так.
Як погода?
Хороша.
Так, думаю, погода нас не підведе.
То в нас дівчинка.
Так.
Ти була в лікаря на обстеженні?
- Ти її бачила? - Так, бачила.
І що? Розповідай. Яка вона?
Білява, гарна усмішка,
пропорційна, буде альпіністкою.
Вона тут, Робе.
Вже тут.
Маленька я, маленький ти.
Наше малятко.
І колись ти,
я
і наша маленька Сара підемо в гори разом.
Сара?
Так, що скажеш?
- Нізащо! - Та ну.
- Ні! - Будь ласка. Хоч подумай.
Ні.
Ти ще там?
Звісно, я тут.
Я кохаю тебе.
Я теж тебе кохаю.
Добраніч, кохана.
Бувай.
Спокійно. Все буде добре.
ПЕРШИЙ ТАБІР, 5 944 м
Ми тебе спустимо. Гаразд?
Привіт, Ніле, щось сталося?
Так, Дейлові погано.
- Треба спустити його вниз. - Так.
Може, викличеш Скота?
Ні. Він, мабуть, уже попереду.
Не витріщайся на вершину.
Ще довго йти, старий.
Голову вниз, крок за кроком.
Як скажеш, босе.
Ти бачив Дейла?
Так, бачив, йому погано,
але Ніл, схоже, усе владнав.
Він намагався зв'язатися з тобою.
- Серйозно? - Так.
Рація, мабуть, не працює.
Я іду в перший табір.
Якщо йому погано, відведу його в базовий табір,
а тоді повернусь. У вас усе гаразд?
Так.
Він не міг далеко зайти.
Так, я швиденько спущуся.
Потім вас наздожену!
ДРУГИЙ ТАБІР, 6 492 м
Роб Ґаю.
Роб Ґаю, ти там, друже?
ГОРА ПУМОРІ 8 КМ НА ЗАХІД ВІД ЕВЕРЕСТУ
Так, Ґай Робу. Я тут.
Радий тебе чути, Ґаю.
Ти де?
Перший табір, Пуморі.
Так.
Ось ти де, старий занудо.
Здається, ти помилився горою.
Я не можу говорити, ми рушаємо.
Гаразд, друже. Слухай, будь обережний на дитячій гірці.
А я займуся серйозною справою.
Не хвилюйся, Робе, я за тобою наглядатиму.
Лід!
Робе!
Тримаю!
Гарольде, ти як?
Усі живі?
Усе добре!
Давай, сідай.
Я в нормі.
Поглянь на мене.
- Поглянь на мене. - Я в нормі, друже.
Поглянь на мене, Гарольде!
Кажу тобі: я в нормі.
- Гаразд. - Усе добре.
- Чудово. - Дякую.
Більше мене так не лякай!
Вибач.
Гаразд, друже.
Я повернуся до Френка, йому важко, добре?
Так.
ТРЕТІЙ ТАБІР, 7 315 м
Сідай.
Дайте йому кисень.
Роб Холл Скоту Фішеру, Роб Холл Скоту Фішеру,
"Гірське божевілля", як чуєш?
Привіт, старий! Скот слухає.
Я був у базовому таборі, зараз у першому.
Наздожену вас завтра.
Ти що і дня не відпочинеш?
Скоте, ти втомлений.
Друже, відпочинь хоч день.
Нізащо, аміґо, і пропустити свято?
Занадто багато перепадів за один день, навіть для тебе, Скоте.
Знаєш, як кажуть, старий.
Головне не висота, а характер.
З тобою справді все гаразд?
- Скоте? - Усе добре.
Саме вводив собі дозу дексаметазону.
Тільки не перенапружуйся, добре? Кінець зв'язку.
Робе, я щойно дізналася у Мела прогноз погоди.
Наближається буря.
Напрямок трохи змінився.
Може ще повернути на північ, але якщо ні,
до нас дійде 11-го.
Це лише прогноз, Хелен.
Гора сама робить погоду. Ми стежимо за ситуацією.
Так, звичайно, просто хотіла, щоб ти знав.
Дякую, Хелен.
Навіщо ми себе так мучимо?
Це божевілля.
Знаєш, я не казав Кракауеру цього,
коли він питав, навіщо ми сходимо на Еверест.
Коли я вдома,
наді мною наче
висить велика чорна хмара.
Депресія, розумієш?
А коли я тут,
- на горі, на будь-якій горі... - Що?
Я наче одужую.
Наче відроджуюсь.
То ти щасливий?
Знаєш, починаю сумніватися.
Це якась мука.
- Так. - Це мука.
Так.
Промучся ще кілька днів,
і до кінця життя будеш тим, хто підкорив Еверест.
Сподіваюся, що дійду.
Так.
Сподіваюся, що я дійду і одразу повернусь додому.
Що скажеш, Майку?
Наче непогано.
Трохи вітряно нагорі.
Якщо вітер посилиться, спустимося.
- Саме так. - Вирішуй, Робе.
Час вирушати.
ЧЕТВЕРТИЙ ТАБІР, 7 951 м
Робе!
Як справи?
Погано!
Сподіваюся, що вітер вщухне після заходу сонця.
Так буває.
Мені це не подобається.
Якщо ні, не підемо.
Пораджуся зі Скотом, коли він прийде.
Гаразд.
Скоте! Скоте!
- Толю? - Я тут!
Толю!
Де Роб? Де вони?
- Ми спускаємося! - Ні.
Що Роб... Що робить Роб?
Чекає, коли вітер вщухне.
Якщо він чекає,
ми теж зачекаємо.
Гаразд.
10 травня
24.30
Народ.
Ідіть, погляньте.
Хтось нагорі нас любить.
Нічого?
А куди поділась буря?
Саме так.
Неймовірно.
Готові вирушати?
Гаразд, народ. Маємо вікно.
Невідомо, скільки воно триватиме, але ми спробуємо.
Виходимо за півгодини.
О 14.00 повертаємо, тому вирушаємо.
Гаразд.
Сьогодні великий день?
Так.
Зараз або ніколи.
Боже.
Південно-африканці пізно вийшли з третього табору.
До четвертого так і не дійшли. Мабуть, буря накрила.
А може, пронесло.
Нас трусило всю ніч,
а зараз тихо. Зовсім тихо.
Варто спробувати.
Я вийду на зв'язок і повідомлю усім.
Щось передати?
Так, зателефонуй Джен і скажи, що ми вирушаємо.
Хелен, я подзвоню за 12 годин, коли вийдемо на вершину.
Повертаємося о 14.00.
Удачі і щасливої дороги всім.
Дякую, Хелен. Бувай.
До зустрічі нагорі.
- Обережно, Скоте. - Ходімо.
Посплю кілька годин і наздожену вас.
- Так, гаразд. - Побачимося на вершині.
Розважся, Пітман.
А ти відпочинь, добре?
Побачимося.
Мотузки для Сходинки Гілларі взяли?
Так.
- Гаразд. - Добре.
Так.
БАЛКОН, 8 400 м
Можна поквапитись?
Не можна. Надто важко.
Не підганяй.
Ми марнуємо час.
Беку. Що сталося?
Не знаю.
Кілька років тому я переніс операцію на очі. Може, це воно.
- Не знаю. - Ясно.
Ідіть вперед.
Гаразд, Беку, сідай.
Беку. Поглянь на мене.
Треба відправити тебе вниз.
Ні, я не хочу спускатися, Робе.
- Ні, ти повинен спуститися. - Я не хочу вниз.
Гаразд.
Слухай, Беку.
Зачекай тут півгодини. Беку, послухай мене.
Якщо стане краще,
станеш у ряд і продовжиш сходження.
Але якщо не стане, Беку, вибач, друже, але це все.
Гаразд.
Скоро вийдуть шерпи і знесуть тобі кисень із Південної вершини,
тоді я когось відішлю до тебе. Зрозуміло?
Так?
Гаразд, друже.
Добре.
До зустрічі.
Сенді, хочеш спуститися?
Що? Ні. Нізащо.
Слухай, Лопсангу, я дійду до вершини. Тобі ясно?
- Гаразд. - Я не поверну назад.
- Ясно? - Так.
ПІВДЕННО-СХІДНИЙ КРЯЖ
Де мотузки?
Тут немає мотузок! Нема мотузок.
Але їх мали закріпити.
У тебе є запасні мотузки?
У Лопсанга є мотузка. Але його тут нема!
Гарольде. Немає мотузок?
Ні.
Ніле.
Слухай, Робе.
У нас проблема, друже.
На траверсі на Сходинці Гілларі не закріплені мотузки.
Де Анґ Дорчже і Лопсанг?
Анґ Дорчже тут, але Лопсанг десь зник.
Ми з Нілом і Толею натягнемо нові.
- Знайшли? - Так.
- Добре. - До роботи!
Що відбувається?
Мотузки не закріплені.
Що?
Ось так.
Крок за кроком, Даґу.
Давай, Даґі. Глибокий вдих, Даґі.
Давай, друже, не знімай маску.
Глибоко дихай, Даґі, ти зможеш. Тримайся.
Ти зможеш, Даґі.
- Я знаю, що зможеш, друже. - Так.
Я не хочу, щоб ти приїжджав утретє.
Джоне. Ти повертаєшся?
Там затримка.
На Південній вершині не закріплені мотузки.
Так, я знаю, друже,
але ми вирішуємо ситуацію.
Кисню не вистачить, щоб стільки чекати. І холодно.
Вибач, Робе.
Це твоє рішення, друже.
Не хочу лишитися без кисню нагорі.
Вибач, Робе.
Команда меншає.
Лу, Стюарт і Джон Таскі повертаються.
З-під Південної вершини.
Які там умови?
Холодно і вітряно.
Гаразд, будь на зв'язку, Робе.
Гаразд, Хелен, дякую, бувай.
Сподіваюся, цього року на горі побуває хоч хтось із клієнтів.
Якщо вони не поквапляться,
то можуть і не встигнути, правда?
Так.
І що Джон тоді напише у своїй статті?
Це Роб. Народ...
СХОДИНКА ГІЛЛАРІ, 8 760 м
Лу, Стю і Джон Таскі зійшли з дистанції.
Що відбувається, у чому затримка?
Так, друже, ми...
Толя і Ніл усе ще на Сходинці,
11.52
закріплюють мотузки.
Ми біля підніжжя Сходинки, прийом.
Робе, це Майк.
Як там Даґ?
Даґ за мною, я залишив його трохи позаду.
Так, я вас бачу, це я. Треба...
Треба йти якомога швидше, прийом.
Ми вирушимо, щойно отримаємо сигнал, що все готово.
Роб базі, Роб базі, як чуєш, Хелен?
- Ти в нормі? - Слухаю, база Робу.
Щось чути від Скота?
Хто знає, де він?
- Йо, чуваче! - Ти де, друже?
12.25
У нас тут серйозний затор біля Сходинки Гілларі, прийом.
Відстаємо вже більше, ніж на годину!
Спокійно.
Люди чекають, марнують кисень.
Піднімайся якомога швидше.
Ти в нормі, Беку?
Так, невеличка проблема з очима.
А ви повертаєтеся?
Біля Сходинки Гілларі великий затор. Божевілля якесь.
Ходімо з нами.
Ні, не можу, я обіцяв Робу, що буду тут.
- Як скажеш. - Усе добре.
Побачимося внизу.
Ніле, готово!
Гаразд, Толю! Готово.
Гей унизу! Можна підійматись!
12.45
Гаразд, ми підіймаємося!
- Майку. - Що?
- Можна, я піду першим? - Чому?
У мене кисень закінчується.
Робе, це Майк.
У нас тут усе готово.
Я залишуся з Ясуко, поки всі вийдуть.
А я тут зачекаю Даґа, кінець зв'язку.
Ходи сюди.
13.14
Вдалося!
Тобі вдалося!
14.00
Ясуко.
- Сім. - Сім.
- Сім вершин. - Сім.
Ходи сюди. Я пишаюся тобою, Ясуко.
Дуже пишаюся.
Дякую.
Роб базі, Роб базі.
Робе, це Хелен, алло? Де ти?
Я на вершині Евересту, Хелен, нам вдалося.
Як чуєте, прийом?
Чуємо чітко і голосно, Робе.
Раді чути твій голос із вершини.
З ким ти?
Зараз біля мене Майк і Ясуко.
- Пора спускатися, Робе. - Треба йти.
Робе. Побачимося пізніше. Дякую.
Джон К уже був тут і пішов.
Даґ якраз підіймається.
А Бек?
У Бека проблеми з очима.
Він чекає на південно-східному кряжі, на Балконі.
Його заберуть перші, хто йтиме донизу.
А ви теж уже йдете?
Вирушаємо за кілька хвилин.
Дочекаюсь Даґа, і вирушаємо назад.
Ясно. Це чудово, Робе.
Триматимемо кулаки за Даґа.
Кінець зв'язку, Хелен.
- Вітаю. - Ласкаво просимо!
- Так, Лопсі! - Тобі вдалося!
Жахливо виглядаєш.
Шлунок болить, старий.
Бачив Даґа?
Так, він далеко,
дуже далеко звідси, старий.
Агов, Роберто. Де решта твоєї команди?
Бо я майже певен, що вся моя команда
дійшла, так?
Я бачив їх.
Не хвилюйся, я не скажу Кракауеру.
Молодець, друже. Люди були різні.
Цього року ти переміг.
Скоте, тобі геть погано.
- Лопсангу. - Так?
Ходімо, друже, спустимо його донизу.
Гаразд. Ходімо.
Гарольде, що ти робиш?
Перевіряю балони, не можу знайти повні.
Повні балони є, я сам бачив.
Ні.
Ні, я впевнений, подивись ще раз.
Ні, я щойно перевіряв, повних немає.
Гарольде, я бачив...
Слухай, друже, я двічі перевірив, ясно?
Так. Гаразд, друже.
Я спускаюся.
Гарольде?
15.15
Даґу, Даґу.
- Ми йдемо вниз, друже. - Що?
Вибач. Ні, ні.
Даґу, ти спізнився.
Ідіть далі, я наздожену.
Даґу, Даґу, послухай мене.
- Уже надто пізно. - Ні, облиш!
Послухай мене, друже, мені шкода,
але нам треба повертатися.
Ясно?
Я зможу.
Вершина поруч. Вона зовсім поруч.
Я не приїду наступного року, це мій останній шанс.
Дозволь мені це зробити.
Дозволь.
- Гаразд. - Будь ласка, Робе.
Давай разом.
- Ходімо разом. - Гаразд.
- Пішли. - Дякую, старий.
Пішли, Даґу.
Немає надії купити
Великий трейлер
- Немає надії... - Беку?
Ти в нормі?
Хто це?
Джон.
Я погано бачу, Джоне. Я замерзаю.
Майк іде позаду.
Він із Ясуко.
Усе буде добре. Майк іде позаду.
Протримаєшся?
Побачимося внизу.
16.00
Ось вона.
Ще десять кроків, друже.
Ще зусилля, Даґу.
Ось так.
Молодець.
Тобі вдалося!
Завдяки тобі, старий.
Ґай Робу, ти мене чуєш?
Ґай Робу, Чуєш?
Заради школярів.
Давай, Даґу. Ходімо.
Помалу.
Давай допоможу.
Ходімо, вставай.
- Мені потрібен кисень. - Ні, Даґу, кисню немає.
Треба спуститися на Південну вершину.
Ґай Коттер базовому табору. Ти там, Хелен?
Ґаю, це Хелен, як справи?
Добре.
Я дивлюся на вершину
і бачу там альпіністів. Це не твої?
Наших троє, і вони спускаються.
Що вони там роблять так пізно?
Вони мали почати спуск ще о 14.00.
З долини підіймаються хмари, їх багато.
Дякую, я зв'яжуся з ними, Ґаю.
Робе, відповідай, це Хелен.
Робе, ну ж бо, це Хелен.
Спокійно, спокійно Даґі! Ось так.
Молодець.
Ти молодець. Усе добре.
Ось так.
Робе, це ти?
Беку?
Це Майк. Що ти тут робиш?
Я нічого не бачу, мені погано.
Ви в нормі?
Проблема з Беком.
Майку, у нас закінчується кисень. Треба йти.
Я допоможу тобі встати, добре?
- Я візьму Ясуко. - Ось так.
Тримаю.
Усе добре.
Даґу, давай!
Ходімо!
Я змерз.
Майку, Гарольде, Анґу Дорчже, пригальмуйте, у нас проблема.
Кисню нема, Даґу.
Кисню немає. Треба йти.
Ходімо!
Майку, Гарольде, ви мене чуєте? Мені потрібно...
Потрібно, щоб хтось повернувся з балоном кисню, прийом.
Хто-небудь, будь ласка, благаю.
Даґу, друже, ходімо!
Гарольде, ти мене чуєш?
Хтось бачив Анґа Дорчже?
Друже, Анґ Дорчже щойно пройшов повз мене, прийом.
Він іде вниз.
Можеш зупинити його і повернути назад? Треба, щоб хтось повернувся.
Анґу Дорчже!
Базовий табір, ви мене чуєте?
Хелен Робу, говори.
Хелен, будь ласка. Мені потрібен балон кисню на Сходинку Гілларі.
Без кисню я його не спущу.
Я виснажений.
Зрозуміла: потрібен балон кисню до підніжжя Сходинки Гілларі.
Відправимо когось якнайшвидше.
На вершину, на вершину.
Останнє, що я сказав Анґу Дорчже:
"Будь ласка, залиш два балони кисню на Південній вершині".
Так.
Зрозуміло, Робе.
Хлопці,
на Південній вершині є кисень, так?
Ні, Робе, це Гарольд.
На Південній вершині кисню немає.
Повторюю, кисню немає.
Анґ Дорчже залишив чотири балони, Гарольде.
Гарольде, ти де?
Ти мене чуєш, Гарольде?
Гарольде!
Гарольде, ти мене чуєш?
Думаю, я повернуся
на Південну вершину за півгодини.
Гаразд, я йду.
Якщо в тебе немає кисню, друже, не підіймайся.
Ми йдемо.
Я іду до тебе, Робе.
Даґу, ходімо, друже!
Робе, це базовий табір.
Я тебе чую, Керо.
Робе, ти сам зможеш зійти?
Керо, до цього ще не дійшло.
Робе, повідом нам, хто з тобою?
Я з Даґом.
Ми обоє слухаємо.
Давай, Даґі, давай, друже. Ще трохи.
Робе, у якому Даґ стані?
Він дуже слабкий.
Коли закінчився кисень, йому значно погіршало.
Дай йому вісім міліграм дексаметазону.
Це дві таблетки, Робе.
Ґай Робу.
Говори, Ґаю, я тебе слухаю, друже.
Робе, краще спускайся.
Ти вже нічим не допоможеш.
Ми відправимо Даґу допомогу,
але ти повинен спуститися, зрозумів?
Облиш, старий, ми говоримо про людське життя.
Я не покину тут Даґа.
Треба йти, друже.
Треба йти далі, у нас проблеми.
Так, Хелен знадобиться допомога,
тому я спробую повернутися. Гаразд?
Гаразд. Ви ідіть.
Скоте!
Скоте! Ти в нормі?
Лопсангу.
Лопсі!
Я більше не можу, друже.
Я виснажений.
Поклич Анатолія.
Поклич Анатолія з балоном.
Гаразд.
- Іди! - Добре.
Я приведу Анатолія.
- Ходімо. - Спускайся.
Ні, друже.
Ні, я тебе тут не залишу, Даґу.
- Ходімо! - Мені треба відпочити.
Ні, Даґу, ходімо, ходімо зі мною!
Ще 10 хвилин, Даґу, давай!
Будь ласка, Даґу, ходімо, друже.
Десять хвилин. Ми спустимося зі Сходинки.
Давай, цю ногу.
Цю ногу, Даґі, давай!
Ну ж бо.
Ось так.
Ні.
Тримайте намет. Ну ж бо! Тримайте крісла!
Ні, ні. Давай, Даґі!
Даґу, ходімо, поквапся!
Даґу! Я спущуся на Південну вершину, візьму кисень.
Добре, друже? Я знайду кисень.
А ти залишайся тут!
Добре? Залишайся тут!
Не рухайся! Я скоро повернусь!
Робе.
Беку! Стій! Не туди!
Стій!
Беку! Повертай!
Беку, помалу!
Робе!
Гарольде!
Робе!
- Гарольде? - Я приніс кисень!
Ось, я знайшов напівпорожні балони.
Де Даґ?
Даґ загинув.
Що?
Загинув!
Четвертий табір туди!
Вставай!
Ходімо!
Ходімо! Беку!
Я по допомогу!
Сюди!
- Толю! - Де інші?
Вони ще там.
Джоне! Допоможи!
Що?
Вони там, допоможи!
Я нічого не бачу, Толю.
Снігова сліпота.
Бек, Даґ.
Їм потрібна допомога.
Вони ще там...
Я знайду їх! Залишайтеся тут!
24.00
Молодець.
Толю! Сенді потрібен кисень!
Сенді тут!
- Ти можеш іти? - Не можу.
Я повернусь!
Я буду тут!
Дай мені, давай.
Не можу, він замерз!
Візьми.
Рукавицю.
Вибач.
Облиш, друже.
Облиш, Гарольде.
Дякую, що повернувся.
Алло, базовий табір.
Хелен, це Джен.
Чому ти не дзвониш? Чому мені ніхто не дзвонить?
Їх накрила буря, Джен. Справи кепські.
Де він?
Ми точно не знаємо, але
о 16.00 він був ще на вершині.
Ні. Він зможе спуститися?
Роб зможе, але Даґ ні.
Нагорі застрягло 13 людей,
і буря посилюється.
Нехай іде Анґ Дорчже.
Він їх спустить.
- Хелен, ти зрозуміла? - Хелен! Що там у них?
Нехай іде Анґ Дорчже.
Джен, ми його спустимо.
Я подзвоню тобі, як тільки щось дізнаюся.
Одразу, як щось дізнаюся.
- Дякую, Хелен. - Добре?
Гаразд.
- Де він? - Ґаю, він і досі мовчить.
Гаразд, я піду.
Спробую його знайти.
- Ґаю... - Зачекай, зачекай.
Робе? Це Ґай, ти де?
Ґаю, я роблю це вже останні дві години.
Добре. Робе, це Ґай.
- Бережи сили, друже. - Хелен.
А як з'явиться нагода, іди, ти знаєш.
У нас є кисень на Південному Сідлі.
- Якщо потрібно, нехай беруть. - Чудово, дякую.
Люди Мела піднімуться на гору і щонайшвидше почнуть пошуки.
Усі, хто можуть, вирушають на світанку, якщо погода дозволить.
Звісно, Хелен. На світанку.
Чудово, Девіде.
Перекажи Еду, що сталося, я наздожену.
Четвертий табір, прийом.
03.00
Робе. Робе, ти мене чуєш?
Девід Брішерс зробив закладку кисню на Південному Сідлі, можна взяти.
Ми організовуємо команду, йдемо по тебе.
Спекотно.
Пече.
Ні, ні.
Ясуко.
Сенді?
Давай!
Субота 11 травня
Робе, відповідай, будь ласка.
05.00
Відповідай, друже, будь ласка.
Про інших є новини?
Анатолій зміг врятувати трьох клієнтів із Південного Сідла учора вночі,
але Бек і Ясуко досі там.
Вони їх шукають,
та всі, хто був нагорі, виснажені.
Робе, це ти?
Робе, де ти? Ми відправимо по тебе людей.
Робе, це базовий табір.
Я не можу... Я не можу рухатися.
Я більше не можу рухатися.
Послухай, друже. Так, я знаю. Я знаю, друже. Знаю.
Але треба йти.
Мої руки...
Я не відчуваю рук, відморозив.
Хотів розморозити маску.
Усе добре. Маску треба розморозити. Так?
Сонце зійде,
ти знаєш, стане тепліше, ти зможеш іти.
- Ґаю. - Так?
Ґаю. Тут був Гарольд.
Де він?
Робе, Даґ із тобою?
Гарольд...
Даґ... Даґ загинув.
Гарольд загинув.
Мені потрібна допомога.
Гаразд, Робе, ти спустишся. Де ти?
Ґаю...
Я в тій маленькій...
Я в тій маленькій заглибині під Південною вершиною.
Гаразд. Ти зможеш.
Треба тільки вилізти з цієї заглибини
і скотитися вниз.
Ґаю, пришли хлопців.
Добре?
Мені потрібна допомога.
Нагору вийдуть шерпи з чаєм і киснем.
Тобі треба лише спуститися, друже.
Зрозумів? Спускайся.
Робе.
Ти можеш з'єднати його з Джен?
- Роба? - Виклич її.
Давай спробуємо. Давай...
Тримай телефон біля рації.
Якщо хтось його змусить іти, то лише Джен.
Ґай Робу.
Ґай Робу. Ти мене чуєш?
- Ми лише... - Робе, ти мене чуєш?
- Викликаємо. - Тримай.
Робе, це Хелен.
Слухаю.
Робе, я зв'язалася з Джен.
З моєю Джен?
Так, вона тут.
Джен, говори.
Гаразд.
Привіт, коханий, як почуваєшся?
Привіт, кохана.
Я трохи...
Я змерз,
але все добре.
Я знаю.
Та сонце тебе зігріє.
Любий?
Ти повинен іти.
Ти повинен спуститися.
У мене
замерзли руки.
Замерзли ноги.
Ми відіслали до тебе людей із чаєм і киснем.
Але ти повинен іти. Робе? Ти мене чуєш?
Тобі треба розганяти кров.
Гаразд, кохана.
Іди... Іди, негайно.
Я люблю тебе.
Кінець зв'язку.
Давай, Робе.
Ми їх не донесемо.
Це неможливо.
Сил ледве...
Сил ледве вистачить,
щоб зійти самим.
Я не хочу помирати, старий.
Хелен, це Майк. Ти мене чуєш?
Кажи, Майку. Що у вас?
Ясуко і Бек
не дійшли до табору.
Гаразд, Майку. Дякую, що повідомив.
НЕ ПОВЕРНУЛИСЬ
Меґ?
Бобе?
Хелен, базовий табір. Хелен, базовий табір.
Анґу Дорчже, це Хелен.
Ми мусимо повертатись!
Буря знову посилилась.
- Вирішуй сам, Анґу Дорчже. - Вибачте.
Ми спробуємо знову, коли мине буря.
Залишу тут кисень і чай. Вибачте.
Треба сказати Робу, що ніхто не прийде.
Гаразд.
Робе, це Ґай, друже.
Ґаю.
Мене весь час трусить, друже.
Хлопці потрапили в бурю.
Тобі краще спуститися ще нижче.
Зараз подумаю.
Краще я пересиджу тут ще одну ніч.
Ми спробуємо з самого ранку, гаразд?
- Хелен? - Так.
Так, він ще там.
Він під Південною вершиною.
У нього є кисень, але балон замерз.
Ми не знаємо, чи він його відкрив.
З ним хтось є?
Ні.
Треба спустити його сьогодні. Він не переживе ще одну ніч.
Ми знаємо.
Але буря знову посилилася.
До нього ніхто не зможе сьогодні піднятися.
Ми намагалися.
Він як на Місяці.
Ти можеш нас з'єднати ще раз?
Звісно.
Ґаю, виклич Роба.
Привіт, Робе, це Ґай.
Тебе викликає Джен.
Зачекай. Дай мені хвилинку.
Гаразд.
Привіт, люба.
Як ти?
Думаю про тебе.
Голос наче нічого.
Тобі не холодно, коханий?
Мабуть, трохи обморозився.
Я обов'язково тебе вилікую.
З нетерпінням чекаю тебе вдома.
Як там Сара?
Сара?
Так.
Із Сарою все гаразд.
Назвеш її так для мене?
Так, назву.
Навряд чи я її побачу.
Пробач мені.
Не кажи такого.
Ти все витримаєш.
Пам'ятаєш?
Я кохаю тебе.
Будь ласка, дуже не переживай.
Добраніч, кохана.
Я кохаю тебе, Робе.
І я кохаю тебе.
Привіт.
Я тут, ходи до мене. Давай.
Давай, тату.
Бек?
Хелен, говорить Майк.
Хелен, ти мене чуєш?
Майку, прийом.
Бек живий.
Він сам прийшов у табір.
Девід Брішерс і команда "АЙМАКС" спустять його до першого табору.
Дякую, Майку.
Ми не знаємо, яким дивом, але він живий.
Річ у тім, Піч,
що ми не можемо спустити його з льодопаду.
Ні, я його спущу.
Я його спущу. Гаразд.
Що нам потрібно? Потрібен гелікоптер, так?
Так, але гелікоптери не літають так високо,
бо повітря надто розріджене.
Ми спробуємо, але це дуже ризиковано.
І він у дуже поганому стані, Піч,
тому не покладайте великі надії.
Крок за кроком.
- Треба рухатися. - Я втомився.
- Я знаю. - Я втомився.
Я знаю. Ходімо.
Повільно і обережно.
Давайте, не зупиняємося.
Так, мені потрібен номер американського посольства в Катманду, Непал.
- Так, Непал. - Посла, будь ласка.
Ні, солоденька, я не можу чекати.
Ні, це ви послухайте, сер, мій чоловік уже раз помер,
як ви бачили в новинах.
Повірте мені, якщо він помре вдруге, вас по Сі-Ен-Ен не похвалять.
Ось так, друже.
Ось так, добре.
ДРУГИЙ ТАБІР
Майку.
Як справи?
Та знаєш, непогано.
Зігрівся?
Поки що не знаю.
Схоже, трохи зігрівся.
Як Роб?
Роб ще й досі не спустився.
А Даґ? Що з ним?
Даґ загинув, Беку.
Не знаю, ще ніхто не літав вище базового табору,
треба спробувати.
Знайдіть посадковий майданчик і позначте, як зможете.
Гаразд, варто спробувати. Дякую, Ґаю.
- Що? - Візьми ізотонік.
Сюди летить гелікоптер, треба позначити посадковий майданчик.
Сюди летить гелікоптер!
Усі до наметів!
Дякую. Звільніть майданчик.
Відійдіть.
Давай, давай.
Борт 45, доповідайте.
Диспетчер Лукли, у нас усе добре.
Це неможливо!
Якщо сядемо, вже не злетимо.
Ми загинемо!
Так, майоре, повертаємося.
Отак!
Більше нічого. Легше вже не буде!
Час летіти, майоре.
Сюди, сюди!
Давай! Ти зможеш!
Давай, друже. Майже вийшло.
Гаразд, давай.
Одна людина. Тільки одна людина.
Так, тільки він, лише один! Ось.
Ось так.
Усе добре!
Я підніму хвіст, щоб ми перелетіли через хребет.
І впаду, поки не захоплю потік.
Вас влаштує?
- Чудово. - Добре.
Заходь, давай.
Анатолію.
Мені шкода, Хелен.
Ходімо, я проведу.
Привіт, Пічі.
Привіт.
Дякую тобі, кохана.
Тіло Роба залишилося на горі разом із тілами усіх інших, хто загинув.
Скот Фішер
Енді "Гарольд" Харріс
Даґ Хенсен
Ясуко Намба
Команда "Консультантів з пригод", 1996 р.
Бек Уезерс втратив обидві руки і ніс.
Він і досі живе в Далласі зі своєю дружиною Піч.
У липні 1996 року Джен народила доньку.
Вона назвала її Сара.
Сара Арнольд-Холл
ЕВЕРЕСТ